Vi mister høyde raskt! Vi styrter!
- Er det bra med deg? - Ankelen min...
- Kan du komme deg til de trærne? - Ja.
TYSKLAND 1944
Al.
- Landet du hardt? - Nei, jeg landet så vakkert, så.
- Jeg ble truffet av granatsplinter. - Vi tar en titt.
Jeg mistet bare pusten.
- Hvordan ser det ut, sir? - Det er bare en skramme.
Vi lapper deg sammen.
Er det ille?
- Jeg vil dra hjem! - Vi skal ta deg med hjem.
- Jeg vil dra hjem, sir. - Bare vær stille, så går det bra.
- Jeg vil dra hjem! - Ingen fare. Jeg har deg.
Ingen fare.
Vi må videre, Cline.
Kom.
Vi må videre. Kom!
Ok... Vent her, så undersøker jeg dette.
Slapp av.
Her er en av dem.
Min mor.
Min søster.
Du! Du!
Slutt!
Hei sann, amerikaner. For deg er krigen over!
Det var vakkert.
Den er bare din.
- Hva heter den? - Hva med "Over himmelen"?
Ikke så verst.
"En lang vei over himmelen."
Spill den en gang til.
Ingen fare. Vi tar dere med hjem.
Deres nye hjem.
Ut! Ut!
Takk.
Dere er nå det tredje rikets fanger!
Trass i deres forsøk på å ødelegge landet vårt...
...kommer dere til å bli behandlet med verdighet...
...ifølge Genèvekonvensjonens statutter.
Hvis dere følger reglene, følger vi reglene.
Hvis dere ikke gjør det, kommer det til å bli vanskeligere.
Halt!
Nein!
Har du noe å si?
Gjør honnør.
Bare hvis du er blitt forfremmet flere grader de siste dagene.
- Gjør honnør. - Nei, jeg har høyere grad.
Jeg gjør ikke honnør for en stabs- sersjant, men Georg maser støtt.
Velkommen til galehuset. Larry Packer Noen høyere grad enn oberstløytnant?
Nei, sir. Jeg er løytnant. og min andrepilot er fenrik.
Da er jeg fortsatt det høyeste amerikanske befalet i leiren.
- Til tyskerne skyter ned en oberst. - Fenrik Vincent Petrolini.
- Vinny fra New York. - Clair Cline fra Minnesota.
- Stilig navn. - Reed Whitaker fra Albuquerque.
Sett deg ned, så tar vi en titt på beinet.
McCready. Gi meg krykken.
Du har ikke brukket noe. Det er bare en forstuing.
Det er oppstilling hver morgen og ettermiddag.
Vi hjelper deg ut. Sett opp farten, mine herrer.
- Whitman, Frederick! - Her.
- Zimmerman, Raymond! - Her!
Dere har allerede møtt Klaus. Det er best å unngå ham.
Det der er Berndt Weber, men vi kaller ham "livvakten".
De leser de alliertes avis i leiren.
Den gis ut av noen her som har klart å lage blåpapir.
Vinny har bygd en radio.
Har du bygd en radio her? Med hva da?
Du skulle bare vite hva man kan få tak i hvis man betaler for seg.
Sigaretter og kaffe er gull verdt i leiren.
- Sjokolade er godt. - Og du bygde en radio?
Jeg risikerer en uke i kasjotten.
I det minste. Her er vårt hjem, mine herrer.
Det der er Jack Findlay. Han tror han er Jack Dempsey.
- Jeg tror han er britisk spion. - Det er hverdagskost.
Whit får sove der. Der har du din køye, Cline.
Så har vi Frank. Jeg vet ikke hva han gjør foruten å ligge til sengs.
Det virker som han skjærer ut ting. Eller hva, Frank?
Hva som enn kreves for å bekjempe kjedsomheten.
- Kunne vært fint med litt kjedsomhet. - Det skal jeg love deg.
Fordi du er dum og ikke vet noe ennå. Det er som kinesisk vanntortur.
De binder deg fast og lar en vanndråpe dryppe på panna di.
Til å begynne med tenker du at det ikke er noen match.
Fordi du er dum og ikke vet noe ennå.
Tidsnok er du klar til å gi eller si hva som helst -
- for å hindre neste dråpe i å falle.
Men det slutter ikke.
Det er da man begynner å høre ting og se ting som ikke finnes.
Og til slutt klikker psyken din.
Hver dag her inne -
- er nok en dråpe... dråpe... dråpe.
Sikkert.
Vi hadde en fyr i den nordlige delen -
- som ble sprø og trodde at han kunne klatre over gjerdet.
De skjøt ham før han engang var kommet halvveis.
Vi har selskap. Vi styrter! Hopp!
Jeg er truffet!
Kom igjen, Cline! Vis hva du er god for.
Jeg tar den!
Halt!
Jeg henter bare ballen, sir!
Du havner i kasjotten i tre dager.
- Jeg hentet bare ballen. - Nå holder det, løytnant.
Ok, ja vel. Hvor skal vi? Vi ses senere.
Følg reglene, så går alt bra.
Følger du ikke reglene, går alt dårlig.
Og det sier du først nå?
- Hva sa Herrmann? - Whit må sitte der i tre dager.
Men dere kan jo lytte.
- Han gjorde sånn på hvert bomberaid. - Han klarer seg nok.
Han høres akkurat ut som moren min.
Fienden kommer.
Du...
- Vil du ha? - Den er min. Jeg vil ha den.
Jeg liker stilen din, Whit. Det gjør jeg virkelig.
- Peter? - Klaus!
- Hva gjør du her? - Jeg har perm og drar til mamma.
- Tenkte jeg ville overraske deg. - Det gjorde du.
Storebroren min er fortsatt familiens sutreunge.
- Kom og sett deg. - Jeg satt jo allerede.
Sju dagers perm? Har du ingenting å gjøre ved fronten?
- Jeg har fortjent det. - Er det så ille?
Der Führer i sin uendelige visdom har sikkert noe i ermet.
- Hvordan har jentene dine det? - De har det bra.
De er sammen med onkel Fritz i Lübeck.
Her er Dora og Gisela. Hun blir seks år gammel.
- Jeg har noe til deg. - Har du?
Jeg beslagla den ganske lett etter en trefning.
Slik at du kan huske tiden da du levde med fienden.
- Du er udugelig! - Bruk den som gardin, eller noe.
Jøss... Det er fantastisk.
Hvordan klarte du å vinne henne?
Jeg aner ikke hva hun tenkte.
Kvelden før jeg forlot landet...
...spilte jeg et musikkstykke for henne på fiolinen.
- Noe jeg hadde skrevet til henne. - Skrev du en sang?
Hun elsket den.
Så fort jeg var ferdig, ba hun meg spille den igjen.
Men det gjorde jeg ikke. Jeg kunne ikke.
Husker du hva de sa til oss da vi ble tatt til fange?
"For dere er krigen over."
Men det er den ikke. Den har bare forandret seg.
Jeg tror at...
...den utkjempes her inne nå.
Sånne som deg og Vinny kan bare le det bort.
Like bra å gjøre gode miner til slett spill.
Jeg rakk bare å invitere henne ut to ganger.
Men du skal vite...
Hun er den rette, og når jeg kommer hjem, skal jeg gifte meg med henne.
Du... Se her.
Jeg sprer den når den er ferdig. Noe å gjøre, ikke sant?
God natt.
- Hallo... - Kan dere dempe dere litt?
Kan du tegne en fiolin?
- Skal du virkelig bygge en fiolin? - Jeg har bygd mye av tre.
- Har du bygd en fiolin? - Jeg prøvde meg på skolen.
- Klarer du det bedre i en fangeleir? - Jeg får noe å gjøre.
Vi har ingen jernvarehandel, så hvor skal du få tak i verktøyene?
- Kan jeg hjelpe dere? - Jeg beundrer arbeidet ditt.
- Hva vil du ha for glasset? - Ingenting. Det er ikke til salgs.
- Kan vi ikke engang forhandle? - Pausen er over.
- Kom igjen, nå. - Hvis du ikke får tak i en takhare.
- En hva da? - En takhare. En sånn der.
- Vil du ha en tam katt? - Gi meg en, så får du glasset.
Pus, pus, pus...
Der er den. Hvor er den på vei?
Den er der oppe.
Sir? Får jeg låne klessnoren?
Bare du henger den opp igjen.
Når den leker med agnet, utløses alarmen.
Så trekker jeg hardt i snøret, og kassen slår igjen.
Rent teoretisk, så kan vi fange en takhare.
Det kan ta en stund.
- Med f-hull på hver sin side. - F-hull?
- De s-formede greiene? - Ja, de s-formede greiene.
Du er flink. Hvor har du lært det?
Her og der.
- Tenk at du er så from. - Nei da. Det er min sønns navn.
Jeg skjønner. Hvor gammel er sønnen din?
Hva vil du?
- Hvor fikk du tak i verktøyene? - Jeg avslører ikke mine kilder.
- Jeg leier dem når de ikke brukes. - Jeg bruker dem alltid.
Ja!
McCready, hent en sekk.
Her er din takhare. Lykke til med å temme den.
Det bekymrer meg ikke noe særlig. Det her er middagen.
- Pus, pus, pus... - Beholder de den som kjæledyr?
- Antagelig ikke. - Så mye slit for det der.
- Hva med det der, da? - De er for tynne, treet er elendig.
Sa du at du trengte lim?
- Ja. - Trelim, hva?
- Ja, helst, men... - Jeg kan fikse det.
- Men da må vi inngå en avtale. - Hva hadde du tenkt deg?
Hvis jeg avslører min kilde, forblir det likevel min kilde.
Greit, noe mer?
- Gi meg noe jeg vil ha. - Hva vil du ha?
Boks mot meg.
- Vil du bokse her og nå? - Nei, i ringen.
Det har skjedd før. Vaktene pleier å gi oss hansker.
- Jeg kan forhøre meg. - Kom igjen, løytnant.
- Hvor gjerne vil du ha fiolinen? - Jeg vil se limet først.
- Og kontrollere at det fungerer. - Hvor skal du få lim fra, Findlay?
Snu på stolen, din idiot. Du sitter på det.
Hva snakker du om?
- Det duger. - Det blir boksing i kveld!
- Hold opp garden og rør på deg. - Er det alt du har å si?
Og... lykke til.
Jeg kan fikse treverket til halsen.
Fiolinen. Jeg trenger litt tid, så hold ut til jeg er tilbake.
- Ok. - Heia, Cline!
Ta ham!
Vi vil ha en ærlig kamp. Hører du det, Findlay?
Møt hanskene.
Kom igjen!
Er du ferdig?
- Du er ferdig, Cline! - Slåss!
Én... to... tre... fire... fem...
...seks... sju... åtte... ni...
Én... to... tre...
- ...fire... fem... seks... sju... - Flytt dere!
Nok nå!
Én... to...
Cline, se! Ta det rolig, det er greit.
...seks... sju... åtte...
- Opp med deg! - ...ni... ti.
Har du det bra, kamerat? Er du våken? Det der var utrolig.
Du er full av overraskelser, løytnant.
- Whit, kan du stryke trelim? - Jeg stryker det.
- Det var morsomt. - Ja, skikkelig festlig.
Britene i sjueren lar oss skrape limet fra stolene deres.
- Særlig etter kampen vår. - Da får du fullt opp.
Noe å gjøre.
Plukk fram den andre. Den må være 6,5 tommer.
- Jeg tror det kommer til å fungere. - Ja. Takk, Vinny.
Du har fortjent det. Du ser ut som en mørbanket kjøttbit -
- men hva kan man gjøre med det?
- Fem og en halv. - På siden, da?
Jeg er ferdig med denne hvis du trenger den.
Ok.
Det kalles eggeskall, men jeg synes det bare ser hvitt ut.
Jeg savner deg. Kan du se meg?
Hvordan går det?
Det er godt å jobbe med det.
Denne er klar for utgivelse.
"MIN BESTE SIDE, ELLER HVA?" KLAUSIE SCHMIDT
Karene i treeren skal lage kopier og spre dem i leiren.
Kjenner vi noen med tilgang til Herrmanns kontor?
- Hva trenger du? - Hans persienner.
En fyr i den vestre delen kjenner russeren som vasker Herrmanns kontor.
- Hvor mange lameller trenger du? - Fire burde holde.
Ta en sånn en.
Få den. Få den!
Du liker visst amerikansk kaffe.
Ja.
Jawohl?
- Hva er det? - Jeg har funnet ut noe av interesse.
Gi meg det.
- Synes De at dette er morsomt?! - Naturligvis ikke.
Fienden kommer!
Hvem er kunstneren?
- Du tegnet den. - Nei, jeg vet ikke hvem det var.
Undersøk senga.
Hvordan kom de dit?
Kasjotten.
Stopp!
Nei, Whit!
Jeg vet noe.
Ok, karer. Betal.
- Hvor lenge må han sitte? - Ti.
Ti dager? Da må vi få gi ham noen ting.
- Sånn. - Jeg gir ham, og dere gir meg.
Vi har nettopp gitt deg.
Frank, vil du bidra?
- Løytnant Romero! - Er det en ordre, sir?
Nei, det er ingen ordre.
Nei. Esken.
Dette er vår mat.
- Ja. Jeg gir. - Vent.
Dette også.
Dette er fra Cline.
Hva er det med deg, løytnant?
Hvorfor anstrenger du deg ikke for å komme overens med karene?
Om så bare for din patriotiske plikt.
Patriotiske plikt? Jeg vervet meg dagen etter Pearl Harbor.
Ikke se så overrasket ut. Jeg ville vise de japanerne en ting eller to.
I stedet ble jeg bombekaster og ble sendt til Europa.
De sa at det var min patriotiske plikt å bombe tyske familier.
Vent litt... Vi bomber ikke sivile.
Hvis man ikke er bedre enn meg, treffer man mange bolighus.
Da vi ble skutt ned og tatt til fange...
...fikk jeg se skadene vi utrettet.
Jeg så en liten gutt på min sønns alder -
- som lå død i sin mors armer.
Jeg trodde vi skulle være de gode.
Ingenting er svart eller hvitt.
Men jeg kan love deg at krigen kommer til å ta slutt.
Hvordan vi takler den her inne, har stor betydning når den gjør det.
Nei. Gi meg trekullet.
En uke til.
Nei, nei, nei!
- Hei, kaptein. - Hei, Al.
- Jeg fikk ikke sove. - Det er normalt før din første.
- Og før den åttende òg. - Er dette ditt 8. oppdrag, kaptein?
- Du vet vel at jeg er løytnant? - Ja, kaptein.
For ett år siden satt jeg i Mr. Cratsers algebratime -
- og fantaserte om å være her.
Oppe i luften. Slippe bomber på nazistene.
Drømmen min gikk i oppfyllelse.
Sir, tenk om vi...
Vi snakker om det i morgen kveld når vi kommer tilbake.
- Tenk om... - Alistair.
Når vi har kommet tilbake.
- Aye-aye, kaptein? - Aye-aye, kaptein.
- Godt at du er tilbake, Whit. - Jeg vil ha vann.
Jeg ordner det.
- Takk. - Gjør honnør.
Glem det.
Her... Gi meg den.
Cline... Jeg husker ikke ansiktet hennes.
Jeg pleide å huske hver minste detalj.
Nå husker jeg ikke.
Du må holde ut, kompis.
Alt kommer tilbake etter hvert.
Ok? Alt.
- Men du må holde ut. - Nei...
Alt kommer tilbake. Jeg lover.
Så stygg du er.
Hvordan får du alle jentene?
Hallo! Bort derfra!
Hører du meg? Bort derfra!
Jeg sa bort derfra!
Det er en ordre!
Hva holder du på med, Whit? Kom igjen.
Vi går inn. Han har dårlig hørsel.
Takk, Findlay.
Whit! Nei!
- Kom igjen. - Whit!
Whit!
Halt!
Whit!
Whit! Whit!
Whit!
Vent. Du var der sammen med ham.
- Han prøvde å stoppe ham. - Ja.
Vet du hvor jeg lærte meg engelsk?
I USA, på Boston College.
Jeg studerte matematikk.
Jeg elsker Red Sox.
Jeg hater Yankees.
- De nærmer seg! - Vi er truffet!
Hva gjør vi? Motor to er borte!
- Vi brenner. - Du må hoppe!
En lang vei over himmelen.
Bli med.
Denne er fra Berndt. Kom.
Vaktene flyttet hans madrass til noen andre flytter inn.
LEIT Å HØRE OM WHIT. HAN VILLE GI DEG DETTE.
CLINE SPILLER FOR SIN ANNE. FOR EN ROMANTIKER.
Jeg trenger furuharpiks.
Vi er omgitt av furuer, så vi kan sikkert utvinne harpiks fra dem.
Du kunne laget noe morsommere, som et balltre, men nei.
STRENGER
Jeg er i beit. Noen ideer?
Jeg skal forhøre meg.
Deres nye hjem. Dere er nå det tredje rikets fanger.
Jeg hater Yankees.
Så du Gary Cooper i den baseballfilmen, som Lou Gehrig?
- Har du ikke sett den? Den er god. - Kom nå.
Har noen av dere en fiolinbue?
Snakk med Brian.
- Er det der din? - Ja, den var her da jeg kom hit.
- Holder du vinduet åpent med buen? - Ja, når det stinker her inne.
- Bli med oss. - Ta med deg buen.
- Jøss! - Hva vil du ha for buen?
Ingenting, du kan få den. Lykke til.
- Takk. - Irsk hell, hva?
Utrolig.
Vi har selskap.
- Jeg hjelper. Vil du ha? - Jeg vil ha.
Hva vil du ha? De har vel ikke gjort honnør, sir?
Aldri i livet. Han hadde noe annet i tankene.
- Vil han ha hjemmebrent? - Nei, han vil ha brenneren.
- Det går ikke. - Ingen fare.
- Hjelp meg å lage en ny. - Ja visst, sir.
Packer vil ikke spille og tape.
Du er kanskje vårt befal, men den dårligste kortspilleren jeg kjenner.
- Kan De gi meg buen, sir? - Vær så god.
Takk.
Hør etter! Packer blir med meg.
Det lover ikke godt.
Tyske tropper har omringet de fleste dødsleirene.
Et stort tilbakeslag for de allierte.
Krigen skulle snart være over, men nå er alt forandret.
Anslagsvis forventes krigen å pågå i minst et år til.
Jeg klarer ikke et år til her inne.
Dere har allerede hørt det.
Makthaverne skal innføre endringer. Matrasjonene skal begrenses -
- og alle leveranser fra Røde Kors kommer til å opphøre.
Gi meg brikkene dine, Frank. Kom igjen, det er jo julaften.
Takk.
Pappa drømte at du skulle komme hjem om ni dager, men jeg vet ikke.
Jeg ønsker bare: "Fred på jorden og alle menneskers beste."
Om og om og om igjen.
Jøss, Cline. Det var vakkert.
Mer.
...at Blakken blir så glad når vi skal dra av sted
Så tar vi vognen frem Og legger selen på
Blakken vrinsker glad mot deg Hu-Hei hvor det skal gå
Bjelleklang, bjelleklang over skog og hei
Hør på bjellens muntre klang når blakken drar i vei
Følg oss ut, følg oss ut Over mo og myr
Der hvor veien slynger seg i skogens eventyr
Spill det igjen.
Ja, oberst.
- Skulle De ikke dra hjem til jul? - Jeg skulle det.
Jeg fikk denne beskjeden. Jeg beklager virkelig.
Jeg vet at De holdt av broren Deres, og jeg vet det kommer ubeleilig -
- men jeg ville ikke holde tilbake denne informasjonen.
Nei, det var bra De fortalte det.
Jeg takker Dem.
Spill en til, Cline.
...jordens kristenskare
Å, kom nå med lovsang...
...til Betlehem
Kom for å se ham
Kongen i en krybbe
Kom, tilbe Ham, Guds under
Kom, tilbe Ham, Guds under...
...vår Herre Krist
God jul, sir.
- Gi meg fiolinen. - Nei, sir.
Gi meg fiolinen!
Slutt, Cline.
Gi meg fiolinen!
- Nei, sir! - Gi meg fiolinen!
Ta den! Ta den... Ta den.
Cline!
Fordi løytnant Clair Cline angrep en tysk offiser -
- blir han holdt på isolat inntil videre.
Klaus lar oss ikke komme i nærheten av ham.
Georg vil ikke kjøpslå om mat lenger. Ingen av vaktene vil det.
Du klarer deg.
Ifølge Eisenhower er russerne bare noen uker fra å innta Berlin.
Kom igjen, Frankie! Smil!
Tror du at vaktene lar russerne slippe oss fri?
De skyter oss alle sammen lenge før det skjer.
- Vi kommer til å få dra hjem. - Vi får dra hjem, Frankie!
Han har rett. De tvinger oss snarere til å retirere med dem.
Uansett, så er det en dødsdom.
Fienden kommer!
Hjelp ham, karer!
På radioen sier de at russerne bare er noen uker unna oss.
Denne er din.
Stabssersjant.
Jeg får heller ikke sove.
Her.
Jeg håpet å få høre deg spille fiolin igjen.
Jeg hjelper deg å reparere den.
Jeg håper at noen kan hjelpe meg til latrinen.
Jeg kan hjelpe deg dit, men etter det får du klare deg selv.
Kom.
Cline! Hallo, jeg trenger hjelp!
Hei, kamerat. Hvordan har du det?
Du ser ut som et nyfødt barn.
Vaktene er nervøse med russerne så nær.
Våre dager med vann og brød er talte. Til deg.
Fortsett å kjempe.
Sir?
Når russerne kommer, vil vaktene marsjere av sted med oss.
Hva gjør de med oss som ikke kan gå?
Ta det rolig. Vi går ikke fra deg. Du skal bare bli bedre.
- Hvor lenge, tror De? - Kanskje en uke.
Og så?
Følg ordre.
Vi er ti ganger flere enn vaktene og har gode sjanser til å...
- Ikke uten å miste mange menn. - Med respekt å melde...
Hvis vi ikke gjør noe, tar de oss med på en dødsmarsj.
BBC sier at det skjer i andre leirer.
Karene i brakke sju har laget sånne.
Jeg kan skaffe flere.
Jeg akter å slåss inn i det siste.
Jeg er med ham, sir. Med verdighet.
- Jeg forstår dere. - La den bli der, Frank.
Det er ingen fare, Vinny.
Til å begynne med trenger vi mer lim.
- Jake Adams! - Her.
- Anthony Baker! - Her.
- Oscar Gray! - Her.
- William C. Bryant! - Her.
- Jack Findlay! - Her.
- Allen O. Clark! - Her.
- Marion Collins! - Her.
- Lester R. Evans! - Her.
Hei, Al.
- Hva var det jeg sa? - Vi skulle snakkes da vi kom tilbake.
- Og...? - Vi kom tilbake, kaptein.
Viktig sikkerhetstips: Stol alltid på din pilot.
Hva om jeg bare vil dra hjem, da?
Jeg vil dra hjem. Jeg vil dra hjem.
- Clair Cline! - Her.
Jeg er her.
Vi har noe til deg.
Det var Frank som reparerte den.
Nei, jeg fikk masse hjelp. Håper den fungerer fremdeles.
- Takk, Frank. - Jeg fikk noe å gjøre.
Stem den og hør hvordan den låter.
Kanskje ikke akkurat nå.
Men takk likevel.
Du!
Oberstløytnant Packer, kommandanten vil treffe Dem.
Det er nå det gjelder, gutter.
Vi har flere kniver, og vi er mange i leiren som er klare til å slåss.
Når vaktene kommer tilbake, skal de få mer enn de hadde regnet med.
Vi må vente på Pack og høre hva han sier.
Hvis han kommer tilbake.
Oberstløytnant Packer, De er det høyeste amerikanske befalet i leiren -
- og får derfor vite at de russiske troppene er framme om to dager.
Jeg har ordre fra høyeste hold om å evakuere leiren umiddelbart.
Fangene skal være klare til å forlate leiren innen to timer.
- De eskorteres til en sikker plass. - Nei, sir.
Vi går ingen steder. Skulle vi bli med dere på en dødsmarsj?
Da får dere heller skyte oss.
- Ikke tving oss! - Vi venter på russerne.
Dette gagner verken Dem eller fangene! De vil leve!
- Vi styrter! Hopp! - Tenk å få bombe nazister.
Du kommer til å klare deg.
Spill den en gang til.
- Det lyder så vakkert. - Cline!
- Halt! - Stopp! Halt!
Russerne er her om noen timer! Det er over! Det er for sent!
Hvem har skrevet musikken?
Jeg gjorde det. Til min kone.
Lykke til med russerne.
Cline!
CLAIR OG ANNE VAR GIFT I 67 ÅR
CLAIR GIKK BORT I 2010 92 ÅR GAMMEL
FIOLINEN CLAIR BYGGET I FANGELEIREN -
- ER PÅ KRIGSMUSEET I NEW ORLEANS, LOUISIANA
VED SPESIELLE ANLEDNINGER SPILLER MAN FORTSATT PÅ DEN
Tekst: May-Hilde Hoelstad www.sdimedia.com